Unnskyld meg.
- Få høre. - Kvinne, 40-60 år. Død.
Omfattende skader. Dr. Shaw tror at hun ble overkjørt flere ganger.
- Ingen ulykke, altså. - Heller tvilsomt.
Vi har funnet det vi tror er vesken hennes.
Har du hansker?
Mer lys, takk.
Mrs. Eugenie Martin. 47 år. Saltash Green Road, London W4.
Greit. Jeg kommer tilbake når etterforskningslederen er her.
- God kveld, sir. - Barbara, så fint at du kom! Kom inn.
Vennen min, du husker vel Barbara Havers?
Ja, så hyggelig!
Gratulerer med dagen. Disse er til deg.
Denne er til deg, sir, det er jobb.
Det kan vente til i morgen. Gå og finn deg noe å drikke.
Takk, ma'am.
"Takk, ma'am"! Hva skal jeg kalle kona hans?
- Hvor er Helen? - Hun måtte jobbe. Hva var det brevet?
Oppsigelsen min.
Har du blitt helt sprø?
Du oppfører deg som en bortskjemt tenåring!
Det er enda et bevis på at jeg er udugelig.
- Ingen har sagt det! - Så å si. Jeg ble degradert!
Jeg ville heller blitt sparket enn degradert.
Du kan ikke slutte!
Ingen kan beordre meg til å bli i politiet.
Det er bare 28 dager mellom oss og friheten.
Selvsagt kan jeg ikke beordre deg til å bli...
- Kjenner du ham? - Brian Leach.
Betjenten min fra da jeg var fersk etterforsker.
- Dyktig, men bør unngås. - Han er ikke glad for å se deg.
- Ikke noe nytt. - Du har gått forbi ham i hierarkiet.
Han likte meg ikke før heller.
- Hvor jobber han nå? - I Hampstead.
- Han er langt hjemmefra. - Ja, nettopp.
Vi ses etterpå.
Hun ble overkjørt mer enn én gang.
Vedkommende rygget sannsynligvis over henne.
For å være sikker.
- Eugenie...? - Martin, skilt.
- Vet vi noe om henne? - Ikke noe rulleblad.
Tommy? Ta med deg Havers.
- Takk. Hun har hatt det tøft. - Jeg vet det.
Og den konvolutten du fikk... Hun vil gjerne ha den tilbake.
Jaså?
- Bare sørg for å få løst dette! - Takk, sir.
- Jeg trodde jeg skulle på fest. - Jeg trodde du skulle si opp.
Hvorfor fikk jeg dette oppdraget med deg?
Kanskje han syns du er dyktigere enn du syns.
Du kan da ikke slutte i politiet.
Tenk å få stå ute i regnet mens folk kjefter på deg.
Gjør som du vil, da! Men i de neste 28 dagene jobber du her.
Slutt å glo på navlen din! Spørsmålet er:
Hvorfor kjørte Leach gjennom byen for å si fra om drapet til Webberley?
Åpner du ikke, får jeg noen til å slå inn døren!
Richard, tenk på styremedlemmene!
Han er sønnen min. Han har vært der lenge!
- Richard? - Prøv du, Raphael.
Gideon, det er meg! Jeg har med meg en konjakk.
- Hva driver han med? - Gids? Du kan ikke bli der inne!
Takk og lov.
Gi den til ham, da! Og få folk ut herfra.
- Trekk tilbake, takk! - Hva er det du driver med?
Stygt.
Dr. Shaw måtte sjekke hvilket kjønn det er.
Dette er trolig håndvesken hennes. Den havnet under en bil.
Takk. Så vi har altså lommebok, mobiltelefon og bilnøkler.
- Hva er dette? - Rosenkrans. Katolsk.
Kriminalbetjent Brian Leach, kriminalbetjent Havers.
- Kriminalkonstabel Havers. - Beklager.
Vi leter etter en Rover. Den stod nok i nærheten.
Sjekk mobilen hennes.
- Hva skal jeg gjøre, sir? - Ta deg av flyttingen av liket.
Jeg er betjent, hun er konstabel!
Men jeg må se på at ambulansefolkene jobber!
- Har du noe imot det? - Nei, du leder jo etterforskningen.
Det stemmer. Sett i gang, begge to.
- Går det bra? - Ja. Beklager...
Det kan skje den beste. Hvem meldte fra om dette?
Han som bor i nummer 47, varslet oss klokken 21.47.
Han står i vinduet nå.
James Pitchley. Ble sur da han ikke fikk gå inn.
- Hvorfor kunne han ikke det? - Han hadde ikke legitimasjon på seg.
- Ingen lommebok? - Nei, sir.
Han ville ikke svare på hvor han kom fra.
Se om du finner noe på Eugenie Martin i arkivene. Noen vitner?
Mr. og Mrs. MacLean i nabohuset hørte et smell halv ti.
- Men de så ikke ut, de så på tv. - Selvfølgelig.
Hun skulle hit: James Pitchley, Bishop Gardens 2. KI. 21.30.
- Pitchley? - Kjenner du ham?
Mason sa at han varslet oss. Hun sa ikke at han kjente offeret.
Kanskje han ikke kjente henne igjen.
Hun skulle altså møte ham 17 minutter før han fant liket.
Som du ville sagt, burde han lagt merke til et slikt sammentreff.
Ja. Skal vi ta en titt på bilen til Pitchley?
Ikke en skramme. Hun ble ikke drept av denne bilen.
Nei, men den må sjekkes.
Hun har ikke vært her før, hun har kart i bilen.
- Men hun hadde en avtale her. - Prostituert?
Kanskje.
Hun hadde ingen kondomer. Iallfall ikke i vesken.
Vi tar en prat med Pitchley.
- Før vi gjør det... - Ja, Havers? Spytt ut.
Det Leach sa om rangordningen. Burde du ikke ta med deg ham?
Det er jeg som leder etterforskningen!
Dette er din siste sak, så ta med deg det du kan få!
- Mr. Pitchley? - Ja. Det er temmelig sent...
Kriminalinspektør Lynley, og konstabel Havers.
- Kan vi komme inn? - Hvorfor ikke?
Jeg har en lang dag i morgen.
- Hvor mange biler eier du? - Bare én.
- Sier navnet Martin deg noe? - Min personlige trener heter det.
- Mrs. Eugenie Martin? - Eugenie?
- Kjenner du henne? Sikker? - Jeg ville husket navnet.
- Er du sikker? - Ja!
Men hvorfor hadde hun en avtale med deg i kveld?
Hun hadde din adresse nedskrevet i bilen.
- Med veibeskrivelse. - Men jeg kjenner henne ikke!
Du ringte politiet klokken 21.47.
- Straks jeg fant henne. - Du visste det var en kvinne?
Jeg ser da forskjell!
Liket var ille tilredt. Hvordan visste du at det var en kvinne?
Sier du at jeg rørte liket?
- Hvor var du i kveld? - Spiste middag med en venn.
- Hvem betalte? - Er det relevant?
- Hvem betalte? - Det var faktisk meg.
- Hvordan? - Hvorfor vil dere vite det?
Si det her, eller på stasjonen. Hvordan betalte du?
- Kontant. - Ikke med kort?
- Hadde ikke med meg kort. - Og navnet på denne vennen din?
Bare en forretnings- forbindelse. Jeg har det et sted.
Dette har vært fælt.
Det er ikke hver kveld man finner et lik utenfor døren!
Dette er en drapsetterforskning. Du bør gi oss det navnet.
Jeg kjenner noen høytstående politimenn, og...
- Du vil altså ikke gi oss navnet? - Jeg skal si det...
- "Het tigerinne"? - Det der er privat! Gå vekk derfra.
Hun har sendt deg en e-post med "Takk for middagen" i emnefeltet.
Nå er det nok! Jeg har ikke mer å si.
Jeg skal legge meg. Og dere skal gå herfra nå!
Mr. Pitchley, vi tror ikke at din bil ble brukt til å drepe Mrs. Martin.
Selvsagt ikke.
Men jeg må spørre deg enda en gang: Kjente du Eugenie Martin?
Nei.
Du hadde avtalt at en kvinne skulle komme til deg i går kveld?
Nei!
Du aner ikke hvorfor Eugenie Martin var på vei til deg?
Hun kan ikke ha vært på vei til meg!
Jeg fant liket hennes. Og jeg skulle ønske jeg ikke hadde gjort noe!
- Så var det e-posten... - Er det relevant?
- "Superhingsten", er det deg? - Det spørs hva du mener.
Bruker du navnet "Superhingsten"? På ulike fora på nettet, ikke ellers?
Ja, det gjør jeg.
Du møter kvinner i praterom, eldre kvinner?
Det er ikke straffbart.
- Har du møtt Eugenie Martin der? - Nei.
Du treffer kvinnene på nettet, og så spiser du middag med dem?
Så drar dere til et hotell. Bentleigh i Earls Court.
- Hva så? - Hva med henne du møtte i kveld?
- "Het tigerinne"? - Var det Eugenie Martin?
Nei.
Har du vært der før med Eugenie Martin?
- Jeg kjenner henne ikke! - Hva heter tigerinnen i virkeligheten?
Vet ikke. Jeg vet ikke hva de heter.
Hvordan vet du da at hun ikke var Eugenie Martin?
Eugenie var en nett-erobring.
Du møtte henne i går. Dere drog til Bentleigh Hotell.
Det var ikke henne!
Hvordan kan du vite at tigerinnen ikke var henne?
Håret. Liket hadde blondt hår. Hun jeg møtte, var mørkhåret.
Det er derfor jeg betaler kontant.
Jeg vil ikke vite hvem de er, eller at de skal vite hvem jeg er.
Det er poenget.
- Han er jammen ivrig i tjenesten! - Det må jeg si. Vi gir oss nå.
I morgen tidlig sjekker vi Pitchleys alibi.
- Det vil nok stemme. - Ja.
Jeg tviler på at han var sammen med Eugenie Martin.
Men jeg tror at han kjente henne.
Vi får bare presse ham mer, kanskje han avslører det han skjuler.
- Én dag er over, 27 igjen... - Det stemmer. Ha det, sir.
Ha det.
Hei!
Jobbet overtid, beklager at det ble så sent.
- Jeg lurte på hvor du var. - Du har jobbet sent selv?
- Ja. Ikke med noe spesielt. - Nå vet du iallfall hvor jeg var.
Hva har du jobbet med?
- Ja? - Mr. Martin? Vi er fra politiet.
Andre etasje.
Monty, gi deg!
- Kriminalinspektør Lynley. - Kom inn.
Jeg venter på en drosje, håper dette går fort.
Vi etterforsker drapet på din kone.
Ekskone. Som jeg sa, så har vi vært skilt i nesten 20 år.
Vi har ikke sett henne etter at hun forlot oss.
Jeg har et par rutinespørsmål.
Ja, når så vi henne sist? Hun forlot oss 11. juli i 1984.
- Ingen kontakt etter det? - Nei. Bare skilsmisse-formaliteter.
- Du sa "vi"? - Ja. Jeg siktet til sønnen min også.
Han har ikke hørt noe fra moren siden hun forlot ham.
Siden du står der, kan du se etter om det kommer en drosje?
En ting til, sir.
Hvor var jeg da drapet skjedde? Wigmore Hall.
Jeg prøvde å hindre at sønnen min ødela karrieren.
- Er det ham? - Gideon Martin.
- Fiolinisten? - Ja.
Håper han kan fortsette å spille. Jeg er også forretningsføreren hans.
Han var på scenen, men klarte ikke å spille?
Karrieren hans stoppet opp-
- etter introduksjonen til Dvořáks "Songs My Mother Taught Me".
Nå skal jeg ut og bedrive brannslokking i mediene.
- Hva gikk galt? - Det er ikke noe galt med ham.
- Men han kan ikke spille. - Nerver?
Det feiler ham ingenting. Og du er ikke så observant, der er drosjen!
Din idiot! Sett deg inn i bilen igjen! Du kan ikke parkere der.
Det var vel alt?
- Takk. Vi skal holde deg oppdatert. - Det trengs ikke.
Min ekskone forlot sin begavete sønn da han var åtte år. Og meg.
Jeg gir blaffen i henne.
Ante ikke at du likte klassisk musikk.
Det går an selv om man er fra arbeiderklassen.
Den var billig, Havers.
Ja, beklager. Jeg leste om det i avisen.
Han stod bare på scenen halv- parten av kvelden da moren ble drept.
- Moren som forlot ham som barn... - Hvor var han resten av kvelden?
- Ja? - Vi er fra politiet.
Ja, Richard ringte. Jeg er assistenten til Gideon.
Jeg har laget te til oss.
Han er dessverre ikke helt ferdig med yogaøvelsene sine ennå.
Alt her i huset går etter klokka.
Selv faren hans kan ikke komme på besøk før klokken 15.
- Nydelig. - Takk, jeg har laget dem selv.
Jeg var fiolinist selv, før jeg begynte å undervise Gideon.
Da jeg hørte ham spille, skjønte jeg at karrieren min var over.
Så du spiller ikke lenger?
Jeg akkompagnerer bare Gideon når han øver.
Det er et privilegium. Jeg var god, men han er stor.
Men han lider for kunsten, det gjør de alle.
- Jeg leste om det i Wigmore Hall. - Det gjorde vel alle!
Kriminalinspektør Lynley og kriminalkonstabel Havers.
Ingen ante hvor sliten han var. Men vi skal til USA i neste uke.
Og så Japan. Jeg gruer meg til den rå fisken!
- Vi snakket med din far. - Sukker?
Da vet dere at jeg ikke kan spille. Han kommer likevel til å tvinge meg!
- Er det dette de etterforsker? - Gi deg, Raphael!
Raphael beskytter meg, som alltid.
Kondolerer med din mor.
Hva skjedde i Wigmore Hall i går?
Det skulle jeg gjerne visst selv. Jeg spilte flere stykker. Applaus.
Så kom introduksjonen til Dvořák, og så stod alt stille for meg...
Du gikk av scenen?
Jeg løp til garderoben og låste meg inne der.
- Jeg fikk panikk. - Hvorfor det?
- Aner ikke. - Var det et vanskelig stykke?
"Songs My Mother Taught Me"? Nei, jeg kan jo alle paradenumrene.
- De er mye mer teknisk avanserte. - Hva skjedde?
Jeg vet ikke. Jeg var helt fin, helt til introduksjonen begynte.
Og så?
Da kjente jeg lukten.
- Av hva? - Noe som brant. Røyklukt.
Jeg måtte vekk. Jeg var visst i garderoben i en evighet.
Jeg husker at faren min stod utenfor og ropte.
Til slutt åpnet jeg, og Raphael kom inn med konjakk.
- Så drog vi vel hjem. - Nei.
Vi var der lenger enn selve konserten ville ha vart.
Så husker jeg ikke mer. Og jeg klarer ikke å spille...
Det går bare ikke.
Kjente du lukten av noe som brant i går?
Nei, og vi følger alle brannvernforskrifter.
Ja da. Så Gideon gikk av scenen, og kom ned trappen?
- Han løp forbi meg. - Var du her?
Selvfølgelig. Jeg er jo inspisient.
Det var grusomt. Gideon har vært blant våre mest populære utøvere.
Takk. Kriminalkonstabel Havers.
- Fortsett. - Han låste seg inne.
- Det ble kaos, og så kom pressen. - Hvor lenge var han der inne?
- Over en time. - Sa han noe gjennom døren?
Nei, ikke ett ord. Vi ble bekymret.
Han var der uten å lage en lyd så lenge?
- Kan du åpne døren? - Ja visst.
Det er noe som plager meg.
Bortsett fra at det ikke kan være den vi trodde?
Det gjelder Webberley. Da Leach fortalte ham om drapet...
Det var noe han sa, men jeg kan ikke sette fingeren på det.
Det står stille for deg! Hallo? Hei, Chris.
Billakken på klærne til Eugenie Martin lages ikke lenger.
Den kommer fra en bil produsert av Humber på 50-tallet.
Takk, Chris. Ha det.
"Skilt." Webberley sa til meg at Eugenie Martin var skilt.
Men den eneste legitimasjonen på liket var førerkortet hennes.
- Og der... - Står det ingenting om sivil status.
Hvordan visste Webberley at hun var skilt?
- Eugenie Martin bodde her alene? - Ja, i kjellerleiligheten.
- Hun tok religionen seriøst. - Det kan man trygt si.
Det er uvanlig at praktiserende katolikker i hennes alder skiller seg.
Ingen datamaskin hun kan kommunisere med Pitchley med.
Hun hadde muligens tilgang et annet sted.
Hun var altså stolt av sin berømte sønn.
Men hun traff ham aldri, enda han ikke bodde langt unna.
Du vet hvordan det kan bli innen en familie, sir.
Sir?
- Her er avtaleboken hennes. - Få se.
- Hun har levd et dydig liv. - Så fælt!
De eneste faste avtalene er frivillig arbeid i kirken.
- Men her? - Lunsj på Three Bells. Enda godt.
I forrige måned, og før det igjen. Og måneden før det.
Den første lørdagen i hver måned.
- Kanskje hun koste seg litt da. - Eller at hun møtte noen.
- Det er litt dystert her. - Hun levde et åndelig liv, Havers.
"Måtte du finne fred," står det i denne boken.
De salige martyrers kloster, 1984.
- Hvem er dette? - En datter?
Ingen sa noe om det. Men bildet er viktig nok til at det står ved sengen.
- Leter dere etter noe? - Vi er fra politiet.
Har dere legitimasjon? Man må være forsiktig.
Kriminalinspektør Lynley, og dette er konstabel Havers.
Fin hage.
Jeg passer på den for henne. Major Wiley. Jeg bor i andre etasje.
Har det skjedd noe?
Mrs. Martin ble dessverre drept i går kveld. Hun ble overkjørt.
Det var leit å høre. Meget leit. Hvor skjedde det?
- I Nord-London. - Hva gjorde hun der?
- Kom datteren på besøk her? - Ante ikke at hun hadde en datter.
Jeg visste om fiolinist-sønnen, men ikke om noen datter.
Vet du hvem hun spiste lunsj med den første lørdagen i hver måned?
- Aner ikke. Kanskje det var datteren? - Ja. Hvor var du i går kveld?
British Legion. Jeg er der hver eneste lørdag.
Takk for at dere fortalte om Eugenie.
Jeg tenkte at det hadde skjedd noe, men han andre sa ikke noe.
- Hvem andre? - Politimannen. I morges.
- Uniformert? - Nei, i sivil.
Han kom, og så gikk han igjen litt over seks. Jeg gikk ut.
Så du på legitimasjonen?
Jeg forlangte det, ja. Den så ekte ut.
Rart at det kom en mann ut av leiligheten hennes med en pakke!
- Pakke? - Ja, en tykk konvolutt.
- Husker du navnet hans? - Ja da, han het Leach.
- Hva pokker driver du med? - Jeg forstår ikke?
Ikke glem at det er jeg som leder denne etterforskningen!
- Nei da. - Hva gjorde du hjemme hos offeret?
Standardprosedyre ved dødsfall.
- Da har du loggført det? - Nei, det var et rutinebesøk.
- Men pakken er vel registrert? - Hvilken pakke?
- Hør nå her... - Jeg trenger ikke å høre på deg!
Å tilbakeholde bevis er straffbart, Brian.
Hvor er den pakken?
- Det fins ingen pakke. - Jeg må gå videre med dette.
Hva kan man alltid forvente av en kollega? Lojalitet.
Det prøvde jeg å lære deg, men du fikk det aldri med deg.
Du hindrer en drapsetterforskning. Få pakken, ellers går jeg til Webberley!
Da ender det med at du også må slutte.
Jeg skal gjøre mitt beste i etterforskningen.
Men hold deg unna når det gjelder ting som ikke er relevante.
- Dette kommer fra høyere hold. - Hør her...
Hold munn, Havers!
Dette er ikke slutten på denne saken.
Jo da.
Hvordan kunne du la ham holde på sånn?
Jeg tar deg av saken.
- Du sa jo opp. - Jeg jobber her fremdeles!
Folk kommer ikke med slike trusler for moro skyld.
Dette handler om mye mer enn dette drapet.
- Du vil trenge en god attest. - Det er mitt problem. Jeg blir her.
Det er et problem i arkivavdelingen. Alt om Eugenie Martin er borte.
Noen har tatt papirene og ikke levert dem tilbake.
- De vet ikke hvem det var. - Akkurat... Be dem lete en gang til.
Greit, sir. Offerets mobiltelefon- oversikt kommer i morgen.
- Takk skal du ha, Mason. - Jeg blir her til dette er over.
Greit, da må vi finne denne datteren.
- Er dette en spøk? - Vi vil jo bare snakke med henne.
Du mener...
Sophie døde da hun var tre år.
- Hun ble drept. - Det var leit å høre.
Ja, det håper jeg da virkelig!
- Det burde vi ha visst. - Det hjalp ikke akkurat.
De ble nok skilt like etter at datteren døde.
Finn papirene om Sophie Martin. Jeg tar en tur til dette klosteret.
Så var det med hvem Eugenie møtte...
Jeg vet det, betjent!
Konstabel, sir...
Stakkars Eugenie, Gud har gitt henne vanskelige prøvelser.
- Når så du henne sist? - Det er mange år siden.
Hun var her ofte etter drapet. Også etter at hun flyttet fra området.
Vi lurer på hvem hun spiste lunsj med i begynnelsen av hver måned.
- Vet du hvem det kan være? - Jeg kjente ikke vennene hennes.
Men jeg husker lille Sophie. Den lille stakkaren hadde Downs syndrom.
Det gjør det bare enda verre. Det var au pair-en som drepte henne.
En tysk jente. Hun druknet henne i badekaret.
Three Bells har ikke bord- bestilling, så de hadde ingen navn.
Det er alltid fullt der på lørdager.
Major Wiley er på legionsmøte i Chiswick hver eneste lørdagskveld.
- Dukket papirene opp? - Ja, og Sophie hadde...
Downs syndrom, ja. Au pair-en druknet henne.
- Katja Wolff. Løslatt for tre uker siden. - Det visste jeg ikke.
Wolff blir løslatt, og barnets mor blir drept...
- Bra jobba, Havers. - Takk. Det var noe annet...
En kopp te, Havers?
Etterforskningen av drapet på Sophie Martin ble ledet av Webberley.
- Leach var betjenten hans da. - Ingen av dem sa noe.
Webberley må vite at Katja Wolff er løslatt.
Det sa han heller ikke da Leach fortalte om drapet på Eugenie.
- Han satte meg på saken. - Og meg. Det var neppe tilfeldig.
- Blir dette mellom oss? - Ja da, bare kjør på, Havers!
Jeg tror ikke at Webberley vil at vi skal finne den som drepte Eugenie.
Jeg tror at han vil ha et "riktig" resultat.
Mener du at vi fikk saken fordi vi ikke ville lage bråk-
- når vi oppdaget at Webberley og Leach ville holde dette skjult?
Jeg er ikke akkurat årets politikvinne! Gjør vi som de vil, blir jeg oppgradert.
- Jeg vil ikke ha stillingen tilbake slik! - Hva tror du de er ute etter?
Webberley vil dysse dette ned, og han stoler på vår lojalitet.
Nei, jeg tror at han satser alt på min lojalitet mot deg.
Hvorfor tror du at jeg vil slutte? Du fikk meg jo degradert!
- Du sviktet meg! - Bruk hodet, Havers.
- Du fikk meg degradert! - Hør på meg!
Dette skulle du aldri få vite. Webberley ville sparke deg.
Jeg overtalte ham til å la deg få bli.
Derfor ville jeg ikke at du skulle si opp nå.
Lynley? Kommer, sir.
Hei, Tommy. Havers. Kom inn og sett dere.
- Hvordan går det? - Vi var på vei til Katja Wolff.
Sier du det, ja?
Vi ante ikke at du og Brian etterforsket drapet på Sophie Martin.
- Nå vet dere det. - Ja, det gjør vi.
Jeg sa ingenting fordi jeg ikke ville påvirke etterforskningen.
Nå kan jeg si at jeg mener at den skyldige er Katja Wolff.
Hun burde aldri blitt løslatt. Hun drepte et handikappet barn.
Den kjerringa var ond tvers igjennom!
Sir, kan jeg få snakke med deg alene?
Greit.
Betjent Leach fjernet bevis.
Han er en av de beste etterforskerne jeg har jobbet med.
Han fjernet bevis fra offerets hjem!
- Han benekter det. - Ja, sir. Det stemmer.
Brian kom først til åstedet den kvelden.
Han fant liket av jenta.
Etterforskningen endret oss alle for alltid.
Den kvinnen kunne blitt en ny Myra Hindley. Det visste vi.
Det var vitneprovet til Eugenie som overbeviste juryen.
Wolff har sonet i 20 år. Ikke fortell meg at hun ikke har hevnplaner!
Nå skal du ta henne for meg, Tommy.
- Er det "riktig" resultat? - Bare ta henne!
Sa han hva som var i pakken?
Hvilken pakke?
Leach var førstemann på åstedet da Sophie Martin ble drept.
Hvem andre var til stede?
Richard og Eugenie, Gideons foreldre.
Gideon. Og Raphael. Og en leieboer som het Jimmy Pike.
Hvor er han nå? Og alibiet til Pitchley?
Det stemte. Han forlot hotellet klokken 20.30.
Det var en trafikkulykke som forsinket alt den kvelden.
Dermed tok hjemturen en time. Men han kan ha rukket å drepe henne.
- Sir? - Ja, Mason?
Jeg har oversikten over telefonsamtalene til Eugenie.
Hun ringte ni korte samtaler den siste måneden, og alle var til Gideon Martin.
Er det sant? Mason, du vil nå langt!
Takk, sir.
- Så de hadde kontakt. - Hva ville hun?
Har ikke sett henne siden jeg var åtte!
Hva med telefonsamtalene? Hun ringte deg flere ganger i det siste.
- Sa du det til faren din? - Nei.
- Hvorfor ikke? - Vi snakker ikke om henne.
Jeg aner ikke hvordan hun fikk nummeret.
- Jeg klarte ikke å snakke med henne. - Hva ville hun?
Treffe meg. Etter alle disse årene ville min mor treffe meg.
Hun snakket om tilgivelse. Det sa hun hver gang hun ringte.
Jeg tilgir henne ikke. Hun forlot oss!
Far og Raphael oppfostret meg. Jeg ville ikke snakke med henne.
- Angrer du på det nå? - Fordi det er for sent?
Jeg tror ikke det. Jeg skjønner at ekteskapet til foreldrene mine-
- ikke tålte at Sophie døde. Men mor forlot meg.
Tilgivelse? Hvorfor det?
Kjenner du noen av vennene til moren din?
Jeg vet ingenting om henne!
- Har du hørt noe fra Katja Wolff? - Vi fikk et brev.
Standardbrevet. Myndighetene sier fra til offerets familie om løslatelsen.
Jeg ville nok ikke gjenkjent henne.
- Hva med Jimmy Pike? - Ja, hva har skjedd med ham?
Liverpool-Jimmy.
Da han flyttet inn her, trengte vi nesten tolk pga. dialekten!
- Men jeg fikk forbedret ham. - På hvilken måte?
Jimmy var ambisiøs. Jeg lærte ham å behandle bestikk.
Å si "toalett", ikke "do". Jeg tror at han flyttet til utlandet.
Jeg husker ingenting fra den kvelden.
Jeg husker hverken moren min eller søsteren min.
Det rare er at jeg husker at Katja var snill.
- Katja Wolff? - Purken.
Kriminalinspektør Lynley, og kriminalkonstabel Havers.
Jeg er løslatt etter en livstidsom. Klart jeg rømmer!
Stengetid.
- Dette er ren rutine. - Sikkert derfor de sendte en inspektør.
- Jobbet du her på tirsdag? - Hver dag. Vi kommer 8 og går 18.
- De kaller det frihet. - Og om kvelden?
Jeg var hjemme. Sammen med henne. Vi gikk ikke ut.
Hvor lenge har dere kjent hverandre?
Åtte år. Hun er den eneste jeg kjenner med et liv som er mer ødelagt enn mitt.
Men jeg har sluttet å si at jeg er uskyldig. Hva vil dere?
Katja, hvordan kommer du deg hjemmefra og hit, og hjem igjen?
Jeg går. Luften i Peckham er som vin!
- Har venninnen din bil? - Jeg rapper ikke biler! Kan ikke kjøre.
Moren til Sophie, Eugenie, er blitt drept.
Noen kjørte over henne flere ganger sånn for sikkerhets skyld.
Marcie? Si hvor jeg var tirsdag kveld!
Kan dere ikke la henne være? Hun har sonet straffen.
- Bare si det. - Hjemme sammen med meg.
Kan noen andre bekrefte det?
Nei. Vi løy. Vi gjorde det sammen!
- Hva da? - Hvem andre var hos oss?
Sønnen min. Hele kvelden.
Takk skal dere ha. Vi skal ikke forstyrre lenger.
Jeg likte henne ikke, men jeg syns at hun var overbevisende.
Hun har motiv og mulighet.
Men magefølelsen min sier at hun ikke drepte Eugenie.
Nei vel. Hvilke andre har vi? Gideon har også motiv.
Han hatet moren, og hun hadde tatt kontakt med ham igjen.
Og så alt det som skjedde i Wigmore Hall...
Hva med Raphael? Richard?
Kanskje de ikke ville at Eugenie skulle ha kontakt med Gideon?
Magefølelse eller ei, Katja Wolff er vår hovedmistenkte, Havers.
Men jeg tviler også på at det var henne.
Hallo?
Ja, greit. Jeg må bare hjemom først.
Halv ni, jeg kommer, sir.
Hallo!
Hei, vennen min! Godt å se deg.
Hyggelig å høre.
Hva gjør at det står helt stille for en profesjonell fiolinist på scenen?
Jeg leste om det, Gideon Martin. Hvordan det?
Han er innblandet i en sak.
Sceneskrekk kan komme etter årevis med opptredener.
Hva flykter han fra? Det virker som negativ assosiasjon.
Negativ assosiasjon? Så det var kanskje ikke stykket han rømte fra?
Han kan ha flyktet fra noe annet, noe konserten representerte.
Noe traumatisk. Stedet, en farge eller en lyd.
Kanskje jeg overanalyserer. Kanskje han ikke hadde øvd nok.
- Det er usannsynlig. - Jeg har en nyhet.
Jeg er gravid.
- Du verden! Er du sikker? - Jeg ventet til jeg ble det.
- Det er vanlig å vise glede. - Jeg ble bare overrasket!
- Jeg er henrykt! - Er du?
Ja visst. Mor vil bli veldig glad.
Siden jeg ikke kan drikke på lenge, får vi feire litt nå.
- Beklager, jeg må ut. - I kveld? Du har jo fri.
Ja, men jeg er nødt. Jeg kommer om noen timer.
- Vi feirer da. - Ja vel.
Jo fortere jeg går, desto fortere kommer jeg tilbake.
Takk for at du kom, Tommy. Jeg antar...
- Ingen vet at jeg er her. - Skål.
- Hvordan gikk det hos Katja Wolff? - Hun hadde alibi.
Kun bekreftet av samboeren. Hun sa at hun ikke kan kjøre.
Hun kan ha lært det i Tyskland.
- Jeg tror ikke det er henne. - Jo, selvsagt!
Kanskje... Den eneste vi ikke har funnet, er leieboeren, Jimmy Pike.
Vi har lett i arkivene, men forgjeves. Raphael tror at han bor utenlands.
Jeg bad deg finne Eugenies drapsmann,-
- ikke gjenoppta en sak som ble løst for 25 år siden! Dette holder ikke.
Du er visst veldig opptatt av denne saken, sir?
Det er noe jeg ikke vet. Du og Leach sørger for det!
Du kan bli degradert for den kommentaren.
- Hva inneholdt pakken? - Nå skal du høre på meg, Tommy.
Så skal vi ikke snakke om det igjen.
Den pakken er ikke relevant for etterforskningen.
Du må bare stole på meg! Og offisielt fins det ingen pakke.
Den kjerringa drepte Eugenie. Du må ta henne.
Og la fortid være fortid.
Jeg trenger en ambulanse.
Det er kritisk.
Kanskje dette er litt oppmuntrende.
- Ser du hvem det er? - James Pitchley?
20 år siden. Da var han kjent som Jimmy Pike.
- Jimmy Pike? - Leieboeren.
Vel?
Jeg må spørre. Hvor var du i går kveld?
- Jeg burde slå inn snobbetrynet ditt! - Svar meg.
Leit å måtte skuffe deg, men jeg har 76 vitner på hvor jeg var.
- Losjemøte. - Hva var det i pakken?
- Det vet jeg ikke. - Jeg er lei av dette!
Drittlei! Jeg vet ikke hvorfor dere glemte at Sophie Martin ble drept.
Det var blant de største drapssakene i karrieren din!
Jeg vet heller ikke hvorfor du avbrøt feiringen-
- for å fortelle Webberley at Eugenie hadde blitt drept.
Jeg aner heller ikke hvorfor du fjernet bevis fra offerets bolig!
Men jeg kan fortelle deg noe jeg vet.
Det er en sammenheng mellom drapene, og jeg skal finne den!
Kom, Havers.
- Funnet noe? - Ikke noe håndfast.
Katja sa at hun lot Sophie sitte alene i badekaret-
- fordi hun kjente røyklukt.
Da hun kom tilbake, hadde Sophie druknet.
Hva med deg?
Eugenies samtaler med Gideon. Hvordan fikk hun tak i nummeret?
- Han står ikke i katalogen. - Når var den første samtalen?
I forrige måned. Lørdag den 4., kl. 16.03.
Den første lørdagen i måneden. Hun hadde et sånt lunsjmøte da.
Hun fikk kanskje telefonnummeret av den hun møtte. Richard?
- Tvilsomt. - Raphael?
Bildene av Gideon i leiligheten hennes...
Hun fulgte altså med på karrieren hans.
- Gjennom Raphael. - Ja.
Hun fikk telefonnummeret av ham, for å be om Gideons tilgivelse.
Hvor pokker har du vært i natt?
Du ringte ikke engang! Bare glem det, du glemte meg.
Nei da! Jeg er så lei meg, kjære.
- Hvem andre kjente røyklukt? - Hva?
Katja Wolff sa at hun kjente røyklukt.
Hvem andre sa det samme?
Gideon, da han snakket om Wigmore Hall.
Ingen andre nevnte det. Inspisienten sa at det ikke var noe branntilløp.
Tror du at Gideon bare fantaserte?
Sir?
Helen er gravid.
Helen er gravid, og du skal slutte om 25 dager.
- 24 dager. - Enda bedre.
Men dette er jo flott! Er det ikke det?
Ja da, selvsagt er det det.
Unnskyld meg!
Hva pokker er det dere driver med?
James Pitchley... Ellers kjent som Jimmy Pike.
- Du skiftet navn. - Det er ikke straffbart.
Å hindre politiets etterforskning er det.
Du sa at du ikke kjente Eugenie Martin.
Si sannheten, ellers må vi pågripe deg.
Jeg møtte henne ikke den kvelden før jeg fant liket hennes.
Men ja da, jeg kjente Eugenie.
Jeg var leieboeren deres helt til Sophie ble drept.
- Jeg skiftet navn. Jeg løy for dere. - Hvorfor det?
Se på meg nå! Jeg er mangemillionær.
Self-made, innen eiendom. Jeg bodde på ett rom som liten.
Det var ingen fremtid i Liverpool. Jeg kom til London med ti pund i lommen.
Jeg så at eiendomsmeglere tjente godt.
Jeg trengte en stilig dress og pent språk. Jeg sparte til dressen.
Hvorfor kom Eugenie til deg drapskvelden?
Jeg hadde ikke hørt fra henne på 20 år. Plutselig ringte hun.
Hun ville snakke om drapet på datteren.
Hvorfor det?
Hun var fremdeles veldig preget av det. Hun var blitt svært religiøs.
Hun snakket om tilgivelse. Jeg syntes synd på henne.
Hvorfor skulle dere møtes så sent?
- Jeg hadde jo en annen avtale først. - Hvordan var ekteparet Martin?
Hadde barna vært som andre barn, ville de sikkert vært lykkelige.
Men ett barn var begavet, og ett mentalt handikappet.
De taklet det ikke. De hadde flere jobber for å klare utgiftene.
Når de ikke jobbet, så kranglet de.
- Ble det voldelig? - Nei, de var bare utslitte.
Aner ikke hvorfor Katja gjorde det. Hun var glad i Sophie.
- Var du interessert i Katja Wolff? - Ja. Jeg var blakk. Richard, derimot.
- Hva med ham? - Han var mer hennes type.
- Hadde de et forhold? - De sa jo ikke noe til meg.
Men jeg tror at de hadde et forhold.
- Beklager, han gjør... - Yoga-øvelsene, ja.
Men vi vil snakke med deg.
- Hvordan er maten på Three Bells? - Vi vet om lunsjene med Eugenie.
Ikke si noe til ham. Ingen led av det. Hva er galt i det?
Når folk lyver for meg, blir jeg mistenksom!
Hva snakket dere om den siste gangen?
Det vanlige. Hun ville høre alt om livet hans.
- Hun var moren hans. - Sa hun at hun hadde ringt Gideon?
Ja. Hun visste at han ikke ville snakke med henne.
Er du sikker? Fint motiv for å drepe henne:
Du ville beskytte vidunderbarnet mot moren som forlot ham.
Gideon forstår hvorfor hun gikk. Hun kom aldri over at Sophie døde.
Har du en veteranbil?
Hva tror dere at jeg får i lønn her? Det er nok mer Richards stil.
Han hadde en sånn bil. En gammel, svart bil...
Hvorfor sa du ikke at Richard og Katja var sammen?
- Jeg trodde alle visste det. - Sir?
Webberley døde i morges.
Skal du fortsatt holde sannheten om drapet på Sophie skjult?
- Ingenting blir holdt skjult. - Ærlig talt!
Vi må finne den som ønsket å drepe begge.
Er du virkelig så lojal mot Webberley at du beskytter drapsmannen hans?
- Pakken, Brian. Jeg må få den. - Jeg kan ikke gi deg den. Ikke nå!
Brian Eric Leach, du er pågrepet for bevisunndragelse...
Kom, da.
Det er Webberleys kjærlighetsbrev.
Han hadde et forhold til Eugenie.
Det ville betydd slutten for karrieren hvis noen oppdaget det.
Hun ville treffe ham. Hun kontaktet ham da Katja Wolff ble løslatt.
Han avviste henne. Han trodde hun ville gjenoppta forholdet.
- Fordi hun snakket om tilgivelse? - Hvordan visste du det?
Men hun ville ikke begynne på nytt.
Hun ville spørre om noe eller fortelle ham noe.
Noe om tilgivelse. Hva var det som skulle tilgis, Brian?
Jeg vet ikke, det er helt sant!
Jeg tror deg.
Men det at dere holdt dette hemmelig, bidro til at begge to døde.
Du er bare ute etter å ødelegge ryktet hans!
Den beste etterforskeren jeg noen gang har jobbet sammen med.
- Hva gjør du? - Du kan slippe å være med på dette.
Jeg vil jo helst ikke bli straffet for bevisunndragelse!
Jeg har faktisk nok problemer.
Jeg beklager, men jeg er enig med Brian.
- Dette er ikke relevant for oss. - Vi skulle jo undersøke dette.
Du har bare 24 dager igjen. Det er galt å blande deg inn i dette.
- Så du var ikke her. - Jeg var her.
Jeg er her.
Hvis du virkelig skal slutte, så kommer jeg til å savne deg.
Hvis Eugenie og Webberleys forhold blir relevant for saken,-
- så legger du frem brevene. Greit?
Da Katja ble løslatt, kontaktet Eugenie de som var i huset da Sophie ble drept.
Hun snakket om nødvendigheten av tilgivelse. Hva var det som skulle tilgis?
- Forholdet mellom Richard og Katja? - Men skulle hun og Webberley tilgi det?
Hvis både Eugenie og Richard var utro,-
- følte hun kanskje at hun hadde sviktet ekteskapet.
Havers?
Biltilsynet. Richard Martin eier en svart Humber Hawk fra 1959.
Sier du det...
- Det passer dårlig nå. - Vi skal nok takle det! Unnskyld meg.
Dere kan ikke bare brase inn her!
Hva vil dere ha? Mer informasjon dere burde funnet selv?
Ta med deg Gideon ut litt. Jeg må snakke med faren din.
Jeg skulle gjerne gjort det godt igjen, Gideon!
- Du har ødelagt meg! - Jeg har beskyttet deg mot andre.
Hva vil dere denne gangen?
Kriminalsjef Webberley, mannen som fikk Katja Wolff domfelt,-
- har blitt drept på samme måte som Eugenie.
Og ganske sikkert med den samme bilen.
Herregud.
Mr. Martin, hadde du et forhold til Katja Wolff?
Det er evigheter siden!
- Visste din kone det? - Hva har det med saken å gjøre?
Katja var ung og pen. Eugenie var konstant sliten.
Vi slet for å kunne betale for pleie av Sophie, og for Gideons undervisning.
Katja drepte datteren min!
Uansett hva du tror, var jeg like glad i begge barna mine.
Kjente du røyklukt den kvelden Katja drepte Sophie?
- Hva mener du? - Noe som brant?
Ikke som jeg kan huske. Er det relevant?
Hvordan skjønte du at noe skjedde? Hørte du bråk? Roping?
Jeg hørte ingenting. Det ble spilt musikk. Det var alltid musikk hos oss.
Takk, Mr. Martin, det var alt.
Én ting til... Du er registrert som eier av en Humber Hawk fra 50-tallet.
Den gamle greia? Jeg kvittet meg med den for lenge siden.
- Farge? - Den var svart.
- Hvem solgte du den til? - Jeg aner ikke.
Da Eugenie forsvant, drog Gideon og jeg til USA.
Han skulle gå på skole der. Alt ble solgt. Jeg ville bryte helt med fortiden.
Så du aner ikke hvor den bilen kan være nå?
Nei, selvsagt ikke.
Hvorfor spør dere om det? Er dette alt dere har å komme med?
Er alt bra med deg?
- Trodde jeg måtte kaste opp. - Stakkars deg.
Det er spennende. Det tyder på at det skjer noe.
- Sier du det samme om seks md? - Håper det ikke varer så lenge.
Du, jeg er lei for at jeg har vært så...
Opptatt? Ja.
- Men er det bare det? - Hva mener du?
Jeg mener... Vil du virkelig ha barnet?
Selvfølgelig vil jeg det!
Havers.
Du kom nettopp! Hadde dere enda hatt et forhold...
- Jeg ser deg jo aldri, Tommy. - Det er jobb.
Så ta den, da!
Beklager at jeg forstyrrer deg, men vår hovedmistenkte er død.
- Få den bikkja vekk! - Hvem eier den?
Det er greit, jeg skal ta den.
Konstabel? Kan du ta hunden?
Vi har et vitne. En syklist hørte smellet, og så at han ble overkjørt.
- Han så ikke nummeret. - Fanken!
Han sa at bilen var svart og gammeldags.
Vi kan vise ham bilder når han har kommet seg.
Nå! Han så ikke sjåføren? Og Richard luftet hunden?
Han går tur her to ganger om dagen. Alle som kjente ham, visste det.
Og han hadde akkurat kranglet heftig med sønnen sin.
Wigmore Hall.
Han kom seg ikke ut av den garderoben.
- Dette er temmelig ubeleilig... - Det er tre drap også.
Gideon var altså her inne mens dere stod utenfor?
- Ja, som sagt. - Hvor lenge var han her?
Til klokken 22. Da truet Richard med å slå inn døren.
Det var et sant mareritt. Han ropte og skrek hele tiden.
Hva ropte han?
Han prøvde å få Gideon til å åpne. Han ropte på Raphael.
- Han hentet konjakk til Gideon? - Ja. Aner ikke hvor han fikk den fra.
Han var borte i en evighet.
Jeg vet ikke om Gideon orker så mye mer.
Det er deg vi vil snakke med. Hvor var du klokken 18 i ettermiddag?
På supermarkedet. Jeg har sikkert kvitteringen.
- Jeg skulle lage en drink. - Det kan vente.
Da Richard og Gideon drog til USA, så var det du som solgte huset.
Ja, det stemmer nok.
Hva gjorde du med bilen?
- Bilen? - Humber Hawk-en fra 1959.
Det er så lenge siden. Jeg solgte den, tenker jeg.
- Har du kvitteringen? - Ikke vær dum!
Vi lurer på noe annet dumt. Hvor fikk du konjakken fra i Wigmore Hall?
- Fra baren. - Kø? Inspisienten sa det tok lang tid.
Alt var kaotisk. Ingen så hvem som var der.
Jeg tror deg ikke. Du rakk å kjøre til Belsize Park og drepe Eugenie.
Du er gal!
Hun sa jo at hun skulle dit kl. 21.30.
- Har du møtt henne? - Gid, jeg er lei for det!
- Hvor lenge har det pågått? - Alltid. Hun ville vite alt om deg.
- Hun var fremdeles glad i deg. - Hva ville Eugenie bli tilgitt for?
Alt. Alt og ingenting. Hun ble aldri den samme etter at Sophie døde.
Da hun ble eldre, ble Eugenie litt smårar.
Hun hadde jo følelser. Det har du sikkert lest om...
Hun overtalte deg altså til å gi henne nummeret til Gideon?
Hun ringte ham, etter så mange år. Hun skaket ham opp.
Til slutt klarte han ikke å spille.
Hun visste noe om den kvelden Sophie døde!
Noe du ikke ville at hun skulle fortelle Gideon.
Gideon er livsverket ditt! Du gjør alt for å beskytte ham.
- Du begår til og med drap. - Løgn!
Hvorfor skulle Raphael drepe moren min?
- Si at det er løgn! - Dette går bra. Alt er over nå.
Jeg drepte Eugenie. Jeg drepte dem alle sammen.
Men Gideon var ikke innblandet i dette!
De døde for at det skulle fortsette?
Hun ville gå til politiet. Si sannheten til Webberley.
Jimmy Pike skulle støtte henne. Hun skulle si det til Gideon!
- Si hva? - Si det som hun ikke kunne tilgi.
Katja Wolff var nemlig uskyldig. Feil person sonet for drapet på datteren.
Unnskyld. Jeg drepte søsteren din.
Richard bad meg selge den, men jeg beholdt den.
Du drepte Webberley fordi han ville få vite at Katja var uskyldig. Og Richard?
Richard ville fortelle Gideon sannheten for at han skulle klare å spille igjen.
Da du drepte Sophie...
Hvordan klarte du det uten at Richard og Eugenie merket det?
Musikken... Musikken var så høy.
Eugenie visste at du drepte datteren, men hun spiste lunsj med deg likevel?
Hun mente at jeg burde tilgis. Men hun klarte det ikke.
Det var grunnen til at hun forlot familien.
Det var ikke bare Richard og Eugenie.
Vi dekket over det alle sammen. De følte at de stod i gjeld til meg.
De ville unngå at Gideon fikk vite hva jeg hadde gjort.
De trodde han ville slutte å spille hvis han oppdaget det.
Jeg hadde pleiet det utrolige talentet hans. Jeg lærte ham alt.
Da han var åtte år, kunne han begynne på en av verdens beste musikkskoler.
Hva husker du av den kvelden da Raphael drepte Sophie?
- Det har jeg jo sagt. Ingenting. - Du husker ingenting av drapskvelden?
Nei, alt fra den kvelden er helt borte for meg.
Det er borte? Du opplever visst det ofte.
Du glemmer ikke bare litt som oss andre, men alt.
Som forleden kveld i Wigmore Hall, da Raphael drepte moren din,-
- og det stod stille for deg på scenen.
Alt kommer av det musikkstykket, ikke sant?
Ja, og det vet du godt. Musikken. Det som skjedde da Sophie ble drept...
Hvorfor sa Katja Wolff at hun hadde drept Sophie?
Richard ordnet det. Det hastet. Politiet var på vei.
Han sa at Katja kun ville få tre år for uaktsomt drap,-
- og at hun skulle få 25 000 pund når hun slapp ut.
Hun var sammen med Richard, hun trodde ham.
- De fant blåmerker på Sophie? - Ja. Hun kjempet imot...
Jeg holdt henne under vann til hun gav opp.
Og så?
Hun var død. Det var ingenting.
- Bare stillhet. - Stillhet?
Hva gjør du?
Det måtte spilles musikk, ikke sant? Den kvelden.
Skru det av!
Skru det av nå!
"Songs My Mother Taught Me". Du løy for oss, Gideon.
Du og Raphael!
Du har ikke sagt hva den egentlige grunnen var.
Si sannheten! Hvorfor måtte alle sammen dø?
Moren din snakket om tilgivelse. Men tilgivelse har to sider.
"Slik vi tilgir våre syndere." Hun mente ikke at hun måtte tilgi Raphael.
Men at hun prøvde å tilgi den synden som ble begått mot henne.
Skru det av! Skru av...
Bare du kan få en slutt på det, Gideon. Musikken og røyklukten.
Raphael drepte Eugenie, Richard og Webberley, ja.
Det var ikke for å beskytte seg selv.
Som alltid ville han beskytte deg.
Beskytte deg mot minnet om at det var du som drepte søsteren din!
- Men jeg drepte henne. - Nei.
- Spiller det noen rolle? - Nei, Raphael. Du drepte henne ikke.
En slik begavelse dukker opp én gang i hvert århundre.
Den måtte beskyttes.
Det var tilfeldig at det ble Dvořák. Det kunne vært hva som helst.
Men det ble den platen jeg tok. "Songs My Mother Taught Me".
Jeg satte den på, høyt.
Så tente jeg på papirkurven på rommet mitt.
Da ville Katja kjenne røyklukten på badet.
Der hun badet Sophie.
Jeg fikk fyr på papiret.
Så gikk jeg og gjemte meg i trappen.
Like etter kjente Katja lukten av noe som brant.
Hun løp ut av badet og forbi meg.
Og du gikk inn...
Jeg låste døren.
Jeg måtte begynne på Julliard School of Music. Det var skjebnen!
Men foreldrene mine hadde ikke råd til det.
Det kostet så mye å ha noen til å pleie Sophie.
Når man tenker fornuftig på det, er det jo ikke noe å tilgi.
Er det vel?
Vent!